ALBĂ CA ZĂPADA ȘI VÂNĂTORUL
Cândva demult, pe o iarnă grea,
o împărăteasă admira zăpada care cădea din înaltul nemărginit al cerului.
Când a văzut un trandafir înflorit în ciuda gerului de afară.
Vrând să-l ia, s-a înțepat la deget și trei picături de sânge căzură.
Văzând că roșul sângelui arată așa de frumos pe albul zăpezii,
regina gândi în sinea ei:
"Ce n-aș da să am un copil alb ca zăpada, cu buzele roșii ca sângele,
cu părul negru ca abanosul
și cu tăria acestui trandafir !"
La scurt timp după asta. Regina născu o fetiță.
Și-i dădură numele de Albă-ca-Zăpada.
Și era iubită în tot regatul, atât pentru spiritul ei sfidător,
cât și pentru frumusețea ce o posedă.
L-am găsit în pădure.
E rănit, mamă.
Cred că și-a rupt aripioara. Nu te îngrijora.
- Se va vindeca de la sine cu timpul. - Voi avea grijă de el.
Ai o frumusețe rar întâlnită, iubirea mea...
... aici. Să n-o pierzi niciodată.
Îți va prinde bine atunci când vei deveni regină.
- Ai grijă, o să cazi. - Vreau să-ți iau un măr.
- Poftim. - Mulțumesc.
William !
Iarna următoarea a fost cea mai grea de uitat...
Mama Albei ca Zăpadă și-a dat duhul.
Regele era inconsolabil.
Profitând de suferința lui,
o armată întunecată și misterioasă își făcuse apariția, provocându-l la duel.
- Ce diavol a dat naștere acestei armate ? - Trimiteți-i înapoi în iad !
Nu cruțați pe nimeni !
Armata întunecată fuseseră învinsă, dar ce avea să găsească
- Urma să fie și mai întunecat. - Sire !
Avem un prizonier printre noi.
Nu te teme. Noi nu-ți vom face niciun rău.
Care este numele tău, Milady ?
Ravenna, Sire.
Regele fusese așa de vrăjit de frumusețea ei,
încât a uitat, pentru prima oară, de locul gol din inimă sa.
În ziua următoare, aceasta avea să ajungă soția lui.
Ești foarte frumoasă.
Ce drăguț din partea ta să-mi spui asta, copilă.
Mai ales când se aude că, chipul tău e adevărata frumusețe a acestui regat.
Vino.
Cred că îți este tare greu.
Și eu mi-am pierdut mama când eram încă copilă.
Nu aș putea niciodată să-i iau locul mamei tale.
Niciodată.
Dar simt ca noi două suntem legate, cumva, prin ceva.
O simt acolo...
Inima ta.
Tu îmi vei pune capăt zilelor.
Într-adevăr, regele meu.
Am fost distrusă de un rege ca tine.
I-am înlocuit regina...
O femeie bătrână.
În timp, și eu aș fi fost înlocuită.
Bărbații folosesc femeile.
Ne distrug, apoi când termină cu noi,
ne aruncă la câini ca pe niște resturi.
Ce mi-ai dat ?
Cât o femeie e tânără și frumoasă, lumea e a ei !
Mai întâi îți voi lua viața, regele meu.
Apoi îți voi lua și tronul.
Bun venit, dragă frate.
Regina mea.
Și-a înșelat poziția în regat cu armata ei de soldați fantomă.
Acum ocupă o poziție foarte înaltă în regat.
- William ! - Alba, pleacă ! Albă !
Nu pot pleca !
- Prințesa ! - Nu !
Să plecăm de aici ! Dii !
William ! Nu mă lăsa aici !
Trebuie să ne întoarcem s-o salvăm, tată !
- Am pierdut-o ! - Nu !
- Nu ! Nu mă lăsa aici, William !
Plecați.
Plecați !
Oglindă, oglinjoară...
Cine e cea mai frumoasă din țară ?
Tu ești cea mai frumoasă, regina mea.
Încă un regat îngenunchează în fața măreției tale.
Există măsurare pentru puterea și frumusețea ta ?
Ce facem cu oamenii aceștia, regina mea ?
Omorâți-i !
Finn.
Închide-o într-o celulă în castel.
Nu se știe, poate că sângele ei regal ne va ajuta vreodată.
Așa de otrăvitoare a fost ploaia Ravennei,
încât plantele s-au întors înapoi în pământ și oameni s-au revoltat între ei.
Pământul a murit...
și odată cu el... speranța.
În tot acest timp, a ținut-o pe Albă ca Zăpadă captivă, în turnul din nord.
Tatăl nostru Care ești în ceruri
Sfințească-se numele Tău Vie împărăția Ta
Facă-se voia Ta Precum în cer așa și pre Pământ
Pâinea noastră cea de toate zilele Dă-ne-o nouă astăzi
Și ne iartă nouă greșelile noastre Precum și noi iertăm greșiților noștri
Și nu ne duce pre noi în ispită Ci ne izbăvește de cel rău
Amin.
Alo ?
E cineva ?
- Cum te cheamă ? - Numele meu este Greta.
De ce ai ajuns aici ?
Toate fetele din satul nostru au fost luate de regină.
Voiam să ajung la castelul Ducelui Hammond și am fost prinsă.
Hammond ?
Mai trăiește ? Încă mai luptă în numele tatălui meu ?
Tu ești fața regelui ?
În noaptea când a murit regele,
ni s-a spus că toți oamenii care erau în cetate atunci au fost uciși.
Fiul Ducelui, William, mai trăiește ?
Nu știu, prințesă.
Ce îmi vor face ?
Îți amintești când eram copii și implorăm după firmituri
că mizerabilii ăștia ?
Da, surioară.
- Nu sunt eu bună ? - Ba da.
Aceștia doi au fost prinși conducând o ambuscadă
la una din trăsurile noastre cu provizii.
E fiul tău ?
E frumușel.
E evident că toată frumusețea ta provine de la maică-ta.
Acum, nu de mult, mi-aș fi dat inima unui chip ca al tău.
Iar tu, fără îndoială, mi-ai fi frânt inima !
Ian, nu !
Ți-ai omorî regina ?
Așa curaj, așa frumusețe...
Cât de puternică este inima ta ?
Nu ! E fiul meu.
Nu ! Oprește-te.
Cruțați-l.
Lăsați-l să se întoarcă înapoi la Duce
și să-i spună ce inima mare și bună are regina sa.
Afară cu el !
Magia are și ea prețul ei.
Și așteptările mele cresc...
- Arăți... - Bătrână.
Obosită.
Puterea îmi... dispare.
Am ceva ce te va vindeca.
Greta ?
Oglindă, oglinjoară...
Cine e cea mai frumoasă din țară ?
Regina mea, în această zi...
Una a ajuns la o vârstă la care frumusețea ei o întrece chiar și pe a ta.
Din cauza ei puterile tale secătuiesc.
Cine e ?
Albă ca Zăpada.
Albă ca Zăpada ?
Ea e cea care mă distruge astfel ?
Trebuia s-o omor de când era o copilă !
Te avertizez. Inocența și puritatea ei sunt singurele lucruri care te pot distruge.
Dar, de asemenea, ea este și salvarea ta, regina mea.
Devorează-i inima și nu va mai trebui vreodată să absorbi tinerețe.
Niciodată nu vei mai îmbătrâni și nu vei mai fi slăbită de putere.
Nemurire.
Pe veșnicie !
Finn !
Frate, adu-mi fiica regelui.
Te-am trezit cumva ?
Mereu ești trează când te vizitez ?
- Nu te-am mai văzut până acum. - Sora mea nu-mi dă voie.
Te vrea numai pentru ea.
Mi-e frică de ea.
Dar de mine nu ?
Nu.
Nu-ți fie teamă, prințesă.
Nu vei mai fi închisă în celula asta.
Ce vrea de la mine ?
Inima ta.
Dă-mi drumul !
- Nu ! - Greta ?
- Pleacă. - Dă-mi drumul de aici !
Pleacă !
Opriți-o !
Prindeți-o !
La poartă !
Aduceți-o înapoi la mine !
Cum e posibil ca o tânără inocentă să te ducă de nas în felul acesta ?!
Și a avut doar un cui.
Dacă ar fi avut o sabie, mi-ar fi cucerit regatul !
Te trimit să-mi aduci fiica regelui și tu o lași să-ți fugă
chiar printre mâinile tale neîndemânatice !
Cum ?!
Ai jurat că mă vei proteja !
Ai jurat !
Acum nu mai pot avea încredere în nimeni.
Nimeni nu mai are pic de loialitate în regatul ăsta !
Nimeni ! Nici măcar tu !
Unde este ?!
A fost urmărită până la Pădurea Întunecată.
Acolo oamenii noștri i-au pierdut urma.
Nu mă ajută cu nimic dacă e pierdută în Pădurea Întunecată !
Am nevoie de inima ei !
M-ai dezamăgit, Finn.
Am făcut totul pentru tine !
Eu nu am făcut totul pentru tine ?
Ba da, sora mea.
Liniște...
Nu am nicio putere în Pădurea Întunecată.
Trebuie să-mi găsești pe cineva...
... care cunoaște Pădurea Întunecată.
Pe cineva care o poate vâna.
Dă-mi banii pe punguliță !
- Și pentru fata care te-a satisfăcut. - Păi...
Am băut tot ce aveam, dar poți să-i aduni din rahat atunci când mă voi ușura.
Te-am păsuit destul, vreau să-mi dai banii !
Poftim !
Regina îți solicită prezența.
Nu vedeți că fac baie ?
Fratele meu mi-a spus că ești văduv...
Și un bețivan. Și unul dintre puținii care au fost alungați în Pădurea Întunecată.
Un prizonier de-al meu a fugit acolo.
- Atunci e mort tipul. - E o ea.
Ea, fără îndoială, e moartă.
Găsește-o.
- Adu-o înapoi la mine. - Am fost în pădurea aceea.
- Nu mă mai duc acolo. - Vei fi răsplătit...
... pe măsură.
Ce să fac cu aurul dacă sunt mort și ciorile îmi mănâncă ochii ?
De ce e atât de importantă ?
- Asta nu e treaba ta. - Eu voi determina asta.
- Mulțumesc. - Vei face asta pentru mine, Vânătorule !
Și dacă refuz ?
Fă-mi plăcerea asta, chiar te implor.
În genunchi !
Dorești să fii reunit cu scumpa ta soție ?
Nu vorbi despre soția mea !
Îți lipsește.
Ce ai da ca să fii din nou cu ea ?
Știi că am puteri magice... Adu-mi fata
și eu îți voi reînvia soția.
- Nimic și nimeni n-o poate aduce înapoi. - Eu pot.
O viață...
... pentru o viață.
Nu putea ajunge prea departe.
Faceți ce vă spun.
Asta e o idee proastă.
Rămâneți aici.
- Nu ! - Vino aici !
Ajută-mă, te rog.
Te rog. Regină o să mă ucidă.
- Sunt convins. - O să-mi smulgă inima din piept.
Repede te mai miști !
Bine lucrat, Vânătorule !
Dă-o-ncoace.
Ce intenționezi să faci cu ea ?
- Ce-ți pasă ție ? - Dacă o vrei...
Dați-mi ceea ce mi-ați promis.
Ți-ai făcut treaba bine.
Acum țineți cuvântul.
- O să ne omoare pe amândoi. - Gura.
- O să ne omoare. - Am spus să taci din gură !
Nu, nu !
O să-mi țin cuvântul când o să și-l țină și regina pe al ei.
Unde îmi e soția ?!
Or să te păcălească.
Sora mea are multe puteri.
Poate lua viața unui om...
... sau să o prelungească.
Dar nu îți poate aduce nevasta înapoi din morți, prostule !
Îmi vreau soția înapoi !
Te voi găsi !
Fă liniște !
Bine ?
Ce naiba se întâmplă ? Cine ești ? De ce te vrea regina moartă ?
- Regina ne vrea morți pe toți. - De ce ești tu așa de specială ?
Ar trebui să știi. Tu ești cel care mă vânează.
Las-o baltă.
Nu trebuia să mă fi implicat în asta.
Unde te duci ?
Plec cât mai departe de tine. Aduci numai probleme.
Trebuie să ne ducem la castelul Ducelui.
- E o armată acolo. - Armata Ducelui vrei să spui ?
Am fost acolo. Sunt numai fermieri, măcelări și țărani.
Cunosc oi care se bat mai bine ca ei.
Sunt prețioasă.
De asta ești aici, nu-i așa ?
Dacă te întorci fără mine ești ca și mort.
Dacă mă lași singură aici, o să mor.
Dacă ar fi să te ajut, să zicem, cât ar fi recompensa ?
Cât de mult este de ajuns pentru tine ?
- Cel puțin 30 de monede de aur. - 100.
Ajută-mă.
- Cine ești ? - Ar fi trebui s-o întrebi pe regină asta.
Nu am încredere în tine.
- Îți dau cuvântul meu. - Tot nu am încredere în tine.
Ar trebui să încheiem un târg.
Dă-mi asta. Nu vreau să-ți tai degetele.
Mi l-a ucis pe bravul meu Ian doar cu o singură mână.
Apoi și-a scos un pumnal din stomac și nu i-a curs măcar o picătură de sânge.
Nu poate fi omorâtă.
Mai e încă ceva...
Prințesa trăiește.
Unde este fiul meu ?
Avem vești despre prințesă.
Ravenna a ținut-o captivă în toți acești ani.
Trăiește ?
A scăpat din castel și s-a dus în Pădurea Întunecată.
Mă duc după ea.
- Nu știi dacă a supraviețuit. - William !
Ce ?
Dacă te vei aventura iarăși dincolo de zidurile castelului,
îmi vei încălca ordinele.
Ești tot ceea ce mi-a mai rămas, nu înțelegi asta ?
Nu-mi mai pot permite să pierd soldați.
- Mă voi duce singur ! - Nu-mi voi pierde singurul meu fiu.
Nu cunoști Pădurea Întunecată.
Atunci voi găsi pe cineva care o cunoaște.
Nu o voi abandona din nou.
Pădurea se hrănește cu slăbiciunile oamenilor.
Bei ca să-ți alini amărăciunile sau ca să uiți de tot ?
De ce te interesează asta ?
Fiecare are amărăciunile lui.
Ce știe o tânără ca tine despre amărăciuni ?
Nu te flata singură.
Rămâi aproape.
Care dintre voi cunoaște Pădurea Întunecată ?
Faceți-vă bagajul și pregătiți-vă de plecare.
Veți fi plătiți cu 50 de bani de aur.
Nu te deranjează că trebuie s-o slujești ?
Pe cine, pe regină ?
Eu nu slujesc pe nimeni.
Mai ales pe cotoroanța aia bătrână, sau altă regalitate. Toți sunt niște afurisiți.
Regele și adevărata lui regina nu erau afurisiți !
Regele ?
El e cel care l-a primit pe diavol în casă.
Din cauza lui regatul este cufundat în întuneric.
Asta crezi tu ?
Tu nu știi nimic.
Ce ? Tu ști, i vrei să zici ?
De ce îi pasă unei fete mititele ca tine, de rege ?
Erai mică pe când trăia regele, cred că de abia îți amintești cum arată.
Pământul este morbid.
Natură e cu susul în jos.
Asta e moștenirea lăsată de prea prețiosul tău rege.
Ai nevoie de un arcaș ?
Am deja unul.
Omoară-l.
Am spus: Ai nevoie de un arcaș ?
Vreau să-ți dau ceva.
Ești dreptace sau stângace ?
Dacă te asaltează cineva, ridici brațul stâng și barezi,
și te folosești de forța lui pentru a-l doborî.
Dar tu ești mică. Deci, te apropii de el și îi bagi pumnalul în inima până la teacă.
Ai înțeles ? Nu ezita.
Apoi uită-te în ochii lui și nu scoți pumnalul până nu vezi că-și dă duhul.
Nu pot face asta.
S-ar putea să nu ai de ales.
Le-am luat urma.
- Înainte. - Înainte !
Stai.
- Asta e ieșirea din Pădurea Întunecată ? - Da.
Ce este ?
Trol !
Fugi !
Ți-am spus să fugi.
Dacă aș fi făcut-o, acum erai mort.
În Pădurea Întunecată doar demonii și spiritele sunt cei ce vor să plece.
- Voi ce sunteți ? - Noi suntem fugari. Fugim de regină.
Nu avem intenții rele.
Unde sunt toți bărbații ?
Au dispărut.
Ai ceva de băut ?
Ai călătorit mult.
Porți în suflet o mare povară.
Am avut sarcini și mai proaste decât atât.
Dar parcă cu ea nu e așa de mare bătaie de cap.
Nu știi cine este.
Ce vrei să spui ?
Stai puțin. Cine este ?
Poate că are nevoie de o fustă sau o rochie ?
Așa e frumos.
Ce spui dacă îi facem și fața ?
Mama ta vrea să te vadă.
De ce nu mi-ai spus ?
Credeai că astfel o să-mi fie mai greu să mă concentrez asupra sarcinii ?
Poate că ai dreptate.
Nu am avut încredere în tine.
- Îmi pare rău. - Da...
Cicatricile astea ne protejează.
Frumusețea noastre e nefolositoare pentru regină.
Acesta e sacrificiul făcut de noi...
... pentru a ne crește copiii în pace.
În timp ce tații lor se luptă.
Iar tu...
Va veni și timpul tău când va trebui să faci un sacrificiu.
Trebuie să te odihnești.
Cum poți s-o abandonezi acum că știi adevărul ?
Da, știu adevărul.
De asta ar trebuie să fie cât mai departe de mine cu putință.
Tot ceea ce mi-a fost drag, mi-a fost luat de lângă mine.
Dar nu și de dat asta. O să fie în siguranță aici cu voi.
Lily ! Lily, haide !
Fugiți, șobolanilor, fugiți !
Găsiți-o !
Urcă-te în barcă.
Lily !
Aici, scumpo. Așa.
Haide !
Nu ! Nu !
- Haide, să plecăm de aici ! - Nu !
- Trebuie să le ajutăm. - Ne vei ajuta.
- Plecați ! - Haide !
Frumusețea ta e tot ce te poate salva, Ravenna.
Cu această vrajă, frumusețea îți va fi puterea și protejarea în viață.
Cu sângele celei mai frumoase din țară a fost făcută vraja !.
Bea-l, bea-l !
Dar fie-ți frică de sângele celei mai frumoase din țară,
vraja asta poate fi ruptă.
Răzbună-ne !
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău, n-am știut. - Nu-ți pare rău.
- Ba îmi pare rău. - Ne-ai abandonat.
Nu ar fi trebui să mergem acolo.
Uită-te la mine.
Te voi duce la Ducele Hammond, bine ?
Bine ?
Îți dau cuvântul meu.
Stai !
Asta e ziua noastră norocoasă.
- Nu, pitici. - Cel mai mult iubesc pe lume aricii.
- Și azi am unul chiar în față. - O, haide, Beith...
Așa îți tratezi tu prietenii ?
Nu, nu, prostuțule.
Uite așa îmi tratez prietenii.
Ea e drăguță.
Fata asta cine mai e ?
- E vreo ucenică sau vreo prizonieră ? - Omul acesta mă ajută.
- Ar trebui să-i omorâm pe amândoi. - Or să ne aducă numai probleme.
Să-l înjunghiem pe el și să-l lăsăm să putrezească.
Nu-mi place să omor fete.
- O omor eu. - Bine.
Las-o în pace, Duir.
Nu are mai nimic. Doar un bănuț de argint și o mantă goală.
Suntem de două zile aici, și pentru ce ?
Pentru nimic.
Ar fi trebui să vânăm pe lângă râu. Pierdem timpul degeaba aici.
Pitici prosti.
Am aur, vă pot plăti. Nu îl am la mine.
L-am ascuns în pădure.
Tacă-ți gura pocită, Vânătorule.
Dacă ai fi avut bani, te-ai fi dat mare și tare până acum.
Dă-ne jos și-ți arăt eu ce pot.
- Încearcă altceva, mincinos nenorocit ! - Spune-le adevărul, Vânătorule.
Nu mai avem timp de pierdut.
Trebuie să duc fata asta la Ducele Hammond.
Nu e în siguranță aici.
Inimile noastre micuțe sunt îndurerate pentru tine.
Ar trebui să-i facem bucățele și să-i dăm lupilor.
- Da, da ! - Cine e ea ?
Valorează mult aur pentru mine.
Pe care sunt bucuros să-i împart cu voi, pitici proști...
- Încetează cu asta ! - Da !
Nu o să aveți ce face cu aurul dacă veți fi morți !
Vânătorii reginei ne vânează și sunt foarte aproape de noi.
Taci din gură !
O iubiți pe regină ?
Nu o iubim deloc pe regină.
Atunci luptați împotriva ei ?
Nimeni nu luptă împotriva reginei.
Am pierdut totul atunci când a murit regele.
- Luptăm doar pentru noi ! - Da !
Tatăl meu a fost regele Magnus.
Muir...
Spune adevărul ?
Da. Ea este de sânge regal.
Are un destin mare, Beith.
Văd un sfârșit pentru întuneric.
Călăreții !
Ne-au găsit. Dacă nu ne dați drumul, vom muri cu toții.
Nu-mi place asta, Beith. Presimt c-o să se întâmple ceva rău.
Vă voi da aurul mult dorit dacă ne dați drumul acum !
Fă liniște, prințeso.
Călăreții reginei !
Și vin încoace !
O vom lua numai pe ea cu noi, pe el îl lăsăm aici.
- Ce ? - Ba nu, ia-ne pe amândoi !
Dă-i pe amândoi jos odată, Gort.
Să plecăm naibii de aici.
Haideți.
Sunt aproape.
Ale naibii zâne cântărețe !
Da.
E bine că sunt o mulțime de mușchi pe aici.
Unde suntem ?
Locului ăstuia i se spune "Sanctuarul", Milady.
Este casa zânelor.
Zâne.
Liber !
Coll ?
Liber !
Așezați de-o tabără aici. Gus, Quert, faceți focul.
Gort, cana ta.
Cântă mai tare, tot aud muzica zânelor nesuferite !
Duir...
Chiar ai fi omorât-o ?
Da. Bineînțeles.
Locul acesta nu e ocupat, dacă asta voiai să mă întrebi.
Vreau să-ți mulțumesc.
E doar un trunchi de copac.
- Nu ai pentru ce să-mi mulțumești. - Pentru mai înainte, voiam să spun.
Pentru că mi-ai luat apărarea.
Tatăl tău a fost un om bun.
Regatul prospera pe atunci. Poporul nostru prospera pe atunci.
- Erați mai mulți ? - Da.
Eram mai mulți decât oamenii pe care îi vezi aici.
Și cu toții am fost prin mine. Noi eram nobili mineri de aur.
Pentru că noi puteam vedea lumina în întuneric.
Gus. Gus ?
Erai un copil pe atunci, dar sigur îți amintești. Când am ieșit din mină...
Totul dispăruse.
Pământul era negru, iar totul și toți dispărură.
Erau morți.
În luna aceea a murit tatăl tău.
Îmi pare foarte rău.
La fel și mie, prințesă. La fel și mie.
Fiule, când o melodie fericită.
Știu că sunt cam urâțel, dar...
Ai vrea să dansezi cu mine ?
Aș fi onorată, Gus.
Nu am încredere în ea. Și nu o cred,
indiferent de ce spune Miur.
Mă simt cam ciudat, straniu aș putea spune.
- Ce ? De când ? - Mă furnică peste tot, dar îmi place.
E foarte frumos.
Tu cum te simți, Gout ?
Gout ? Ce...
- Mă simt mai bine. - Mie mi s-a dus tusea.
Știți, cred că ea ne-a făcut asta.
- Cât de mult ai băut ? - Nu, e de la ciuperci.
Eu cred că mă duc să mă culc.
Iar te îndopi cu băutura noastră, Vânătorule ?
- Hai să uităm trecutul, ce spui ? - Nu încă, cap sec.
Îmbrățișare.
Ție ce-ți iese la treaba asta ?
Despre ce vorbești ?
Vorbesc despre fată.
Chiar faci asta doar pentru aur ?
Nu știu sigur încă, Beith.
Dacă aveam puțină minte, aș fi abandonat-o de mult.
Miur spune că are un destin mare.
Întrebarea e, Vânătorule: E destinată să facă ce ?
Trezește-te !
Tată, ce-a fost asta ?
Știu, fiule, știu.
E El.
Nu, Vânătorule.
Nimeni nu a mai văzut asta înainte.
Inimă Pură face plecăciune în fața prințesei, tată.
Îi dă binecuvântarea lui.
Despre ce vorbești ?
Chiar dacă ai ochi, nu înseamnă că vezi, vânătorule.
Tu, care ai stat cu ea cel mai mult timp.
Ea însăși e Viața.
Va vindeca țara.
Ea e Aleasa.
Nu simțiți asta ?
Vă mai simțiți bolnavi ?
Cu aur sau fără aur...
Unde se duce ea, eu o urmez.
Și eu !
- Sunt alături de tine. - Și eu, tată.
Ambuscadă !
Ascundeți-vă !
Coll, Duir, doborâți-l !
Gus, du-te cu ea.
- Rămâi cu mine. - Așteaptă-mă.
Tu primul.
Știu.
Pe-acolo. Du-te, du-te !
Nu, nu ! Sunt eu, William.
Îți admir spiritul de luptă, Vânătorule.
Și nevastă-ta era la fel.
- Ce știi despre soția mea ? - Îmi amintesc de victimele mele.
Mai ales...
... de cele care s-au luptat.
Ți-a strigat numele.
Dar tu nu erai acolo ca să o aperi.
Acum îi poți cere iertare în lumea morților.
Soră...
... vindecă-mă !
Iartă-mă, frate.
Acum pot să simt.
Săgeată !
Gus. Gus !
Respiră, Gus.
Nu te voi părăsi, Milady.
Obișnuiam să avem orgoliu...
Dar acum doar jefuim oameni, bem
și ne gândim la clipele când nu eram așa.
Toți de aici ne-am da viața pentru șansa de a fi din nou ca odinioară.
Așa că, te vom urma, prințesă.
În viață sau în moarte, și vom avea din nou orgoliul nostru.
Jur asta pe sufletul lui Gus.
Îmi pare rău că te-am părăsit.
Nu m-ai părăsit.
Dacă aș fi știut că trăiești...
Aș fi venit după tine.
Eram doar niște copii, William.
Acum ești lângă mine.
Poftim.
Nu s-a schimbat deloc.
E la fel de pură și sufletistă ca înainte.
Cred că ai văzut și tu asta.
Trebuie să fii orb să n-o vezi.
M-am gândit în fiecare zi la ea de când am pierdut-o.
Nici acum nu-mi vine să cred că am găsit-o.
Ar trebui să-i spui ce simți față de ea.
Cred că ar vrea să știe asta.
Nu. Nici nu aș ști cum să-i spun.
Dacă nu ai curajul să-i spui cuiva ce simți față de el
și să trăiești cu regretul ăsta în suflet... e mult mai rău.
William.
Aici zici că nu s-a schimbat nimic.
Lumea pare din nou frumoasă.
Lumea va fi din nou frumoasă,
când vei fi tu regină.
Oamenii din regatul ăsta o urăsc pe Ravenna până în măduva oaselor.
Și eu am urât-o.
Dar acum simt numai durere.
Dacă lumea va afla că trăiești, se vor răscula și vor lupta de partea ta.
E nevoie de mai mult decât un nume pentru asta.
Tu ești fiica regelui.
Moștenitoarea de drept al tronului.
Dacă aș putea, te-aș duce undeva cât mai departe de aici.
Să te țin în siguranță lângă mine.
Dar am îndatoriri de făcut. La fel și tu.
Cum voi face oamenii să se încreadă în mine ?
Cum voi conduce oamenii ?
La fel cum ai făcut cu mine când eram copii.
Te-am urmat pretutindeni.
În fugă veneam la tine când mă strigai.
Aș fi făcut orice pentru tine.
- Eu nu îmi amintesc așa. - Nu ?
Nu.
Obișnuiam să ne batem și să ne certăm tot timpul.
Mai ții mine trucul ăla ?
Ce truc ?
Vezi tu, copilă...
Iubirea mereu ne trădează.
Trezește-te.
Cu sângele celei mai frumoase din țară, vraja a fost făcută,
și numai de sângele celei mai frumoase din țară, vraja poate fi ruptă.
Tu erai singura care putea rupe vraja
și să mă distrugă.
Și singura îndeajuns de pură...
... care să mă salveze.
Nici nu-ți închipui cât de norocoasă ești
- să nu știi cum e să îmbătrânești. - Nu !
Nu !
Nu. Nu.
Nu mai stați degeaba și faceți ceva !
Voi nu sunteți pitici tămăduitori. Salvați-o ! Ajutați-o !
Nu. Asta nu poate fi adevărat.
Te rog.
Ce vom face acum, Beith ?
Ceea ce am promis că vom face.
Iată-te ajunsă la castelul Ducelui.
Îmbrăcată frumos ca și cum ar urma să...
... te trezești și să îmi dai alte ordine, n-am dreptate ?
Meritai pe cineva mai bun.
Cândva, și eu am avut o soție, prințesă.
O chema Sară.
Când mă întorceam de la războaie, purtam cu mine mirosul morții și al pierzaniei.
Nu merităm să fiu salvat, asta e sigur. Dar m-a salvat oricum.
Și am iubit-o așa de mult.
Am iubit-o mai mult ca pe oricine sau orice pe lume.
Apoi, am scăpat-o o dată din ochi și am pierdut-o definitiv.
Și am devenit iar eu însumi. Un egoist căruia nu-i păsa de nimeni.
Până când te-am întâlnit pe tine.
Tu îmi amintești de ea.
Ai aceeași inimă și spirit la fel ca ea.
Dar acum și tu m-ai părăsit.
Amândouă meritați pe cineva mai bun. Și-mi pare nespus de rău că te-am dezamăgit.
Îmi pare tare rău.
Acum vei fi regină în ceruri.
Vei fi printre îngeri.
Și-a dat viața pentru noi !
Pentru cauza noastră !
Nu putem sta ascunși după aceste ziduri și să privim cum țara asta moare odată cu ea !
Suferința îți întunecă judecata, fiule.
Suferința mea mă face să văd mai bine situația asta, tată !
Datoria mea e să-i protejez pe oamenii care vin la mine după ajutor.
Și îi voi apăra până la ultima mea picătură de sânge.
Dar nu voi abandona niciodată aceste ziduri.
Vraja s-a rupt.
- Moartea te-a iertat. - Moartea nu iartă pe nimeni.
Trebuie să călărim de îndată
spre palatul tatălui meu cu steagul lui ridicat și să-l recucerim !
Trebuie să te odihnești.
Ne-am odihnit destul.
Gheață la foc. Focul la gheață.
Fierul se topește...
Dar acesta se va zvârcoli în el !
În toți acești ani am cunoscut doar întunericul.
Dar nu am mai văzut niciodată o lumină mai strălucitoare
ca aceea când am deschis ochii acum.
Și știu că acea lumină se găsește și în voi !
Jarul...
... trebuie să se facă din nou flacără !
Fierul în săbii !
Eu voi fi arma voastră !
Forjata de către flacăra aceea pe care știu c-o aveți în suflet !
Căci am văzut ce a văzut regina.
Și știu ceea ce știe și ea.
O pot omorî.
Mai degrabă aș muri astăzi,
decât să mai trăiesc încă o zi în amărăciunea asta !
Cine v-a luptă alături de mine ?
Cine îmi va fi frate ?!
Mult noroc, prințesă.
Unde sunt ?
Trupele lor sunt pe coasta stâncoasă.
Au o armată mai numeroasă acum.
Se aude că steagul regelui este din nou fluturat.
N-au decât să vină.
Să-și spargă capetele în zidurile cetății.
Și să-mi aducă premiul.
Lordul meu.
Avem doar câteva ore la dispoziție până se întoarce din nou fluxul.
Nu vom avea suficient timp ca să urcăm zidurile cetății.
Altă cale de intrare nu mai este ?
Mai este o cale.
Dacă începe să fluiere, îi voi sparge capul.
Da.
Ne-a fost promis aur și cu ce ne-am ales ?
Cu excremente ! Cât de mult trebuie să se înjosească un pitic ?
Zici că suntem într-o mină aici.
Ține ăsta.
Am ajuns unde trebuie.
Porțile sunt la 45 de m spre dreapta.
- Și e o întreagă armată acolo. - Noi șase împotriva la o armată ?
Îmi surâd șansele pe care le aveam.
Trebuie să plecăm acum. Grilajul cu țepi va fi ridicat în orice moment.
Te-ai trezit din morți și conduci o armată.
Îți stă foarte frumos în armură.
Înainte !
Ne mișcăm toți ca și cum am fi o singură persoană.
După tine.
Haide, haide !
Scuze.
- Ce se întâmplă, Coll ? - Sunt pe plajă.
Eliberați !
Încărcați ! Eliberați !
Eliberați !
Haideți !
Ne-au descoperit !
Veniți înapoi aici, prieteni. Haideți !
Ridicați din nou !
- Trageți ! - Nion, du-te la funia aia.
- Haideți ! - Du-te !
Și tu, Quert.
E un masacru acolo afară.
Gort, sari și tu pe funie !
- Trebuie să ne întoarcem ! - Nu !
Le-am dat cuvântul meu !
Grilajul e aproape ridicat ! Sări și tu pe funia aia.
Se mișcă !
Am reușit, camarazi !
Încărcați !
Înainte !
William !
Vino și răzbună-ți tatăl,
care a fost incapabil să se apere singur.
Haide...
Privește-i cum mor cu toții.
Cum te simți, știind că tu ești cea care i-a condus la moarte ?
Vezi tu...
Noi două nu suntem chiar așa diferite.
Eu sunt tot ceea ce tu nu vei putea fi vreodată.
Nu mă poți învinge !
Am trăit prea multe vieți.
Am devastat regate întregi !
Mi s-au dat puteri pe care nici măcar nu le poți înțelege.
Nu voi înceta niciodată să fac asta.
Niciodată.
Voi oferi acestei lumi putrede
o regină pe care o merită !
Cu sângele celei mai frumoase din țară a fost făcută vraja !
Și doar cu sângele celei mai frumoase din țară, vraja va fi ruptă.
Nu poți avea inima mea.
În numele dreptății și al binelui din această țară,
te încoronez regină.
Trăiască regina !